Александър Пушкин
Към приятелите

Превод от руски: Благой Димитров, —

chitanka.info

Към приятелите[0]

Бе нашата раздяла шумна,

бе вчера буен Вакхов пир:

гърмеше младостта безумна,

звънтяха чашите безспир.

Тъй! Музите опиянихте

и всеки бе благословен,

когато вие отличихте

със почетната чаша мен.

С честолюбивата позлата

очите тя не ослепи.

Не ни замая нас резбата,

ни светата ни опи.

Тя беше само с туй красива,

че щом в ръка на скит звъни,

бутилка цяла се налива

между широките стени.

Аз пих и с порива сърдечен

към миналите дни летях,

живота спомнях бързотечен

и своята любов видях.

Разсмя ме нейната измяна,

скръбта пред мен се разпиля,

тъй както се изгубва пяна

под зашумялата струя.

[0] Напечатано в „Полярная звезда“. 1824 г. Написано на 15 февруари 1822 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.